VITTNET I FÖNSTRET
Hej.
- Jag trodde inte du skulle komma. - Det var nära att jag inte gjorde det.
När jag vände tillbaka visste jag varken ut eller in.
- Vill du ha nåt att dricka? - Vitt vin, tack.
Det är slut. Vill du ha en öl?
Jag ska nog inte dricka mer.
- Hur kom du därifrån? - Min syster har familjeproblem.
Jag sa till Collin att hon behövde prata med mig.
Det var kris.
- Vad sa du? - Tack för festen.
Collin kommer inte att sakna mig. Han är din make, jag är anställd.
- Jag vet inte vad jag ska säga. - Inte jag heller. Jag har aldrig...
- Varför gör du... - Du har trånat efter mig länge.
- Är det så uppenbart? - Ja.
Jag behöver känna mig uppskattad på det viset.
- Collin... - Han vet väl inget?
Om Collin visste... Du känner honom.
- Vad tror du att han skulle göra? - Jag vet inte.
- Jag kan inte röra mig. - Tack gode Gud!
Men jag måste. Ursäkta mig, jag är snart tillbaka.
Terry!
Vad är det?
- Vad är det? - Han försökte döda henne.
- Vem då? - Hur är det fatt?
Han är borta nu. Han försökte släpa ut henne på gatan.
Hon ser oskadd ut.
Kom, de kan se dig.
Han försökte döda henne! Det tog ett tag innan jag insåg det.
- Såg du honom? - Ja.
Jag måste härifrån!
- Hur såg han ut? - Han var i 20-årsåldern.
Han var osannolikt blek och hade bakåtkammat rött hår.
Det kunde ha varit jag. Du räddade mitt liv.
Nöjet var helt på min sida. Om jag kan vara till tjänst igen...
Sluta! Jag kan inte tänka på det nu. Jag är rädd.
Dessutom är jag redan sen. Vi kan båda hamna i klistret.
- Ångrar du dig? - Nej.
Trots allt som har hänt.
Det är den mest spännande natt jag kan minnas.
- Själv, då? - Om jag ångrar mig? Skojar du?
Hård kväll i går? Du är sen.
- Han har frågat efter dig. - Collin?
Skicka betongen till byggplatsen.
Om mina grabbar går sysslolösa... - Vart tog du vägen i går kväll?
Se bara till att den kommer dit.
- På festen, menar jag. - Jag åkte hem.
- Jag såg att du talade med min fru. - Vad är det?
Visst är den vacker? Den tillhörde Bugsy Siegel.
Den är fortfarande oregistrerad.
- Hur fick du tag i den? - Jag fick den av en vän.
Känn på den.
Visst är det en skön känsla?
Man önskar nästan att man hade ett skäl att avfyra den.
Ursäkta mig, er tidning. - Hej, Terry.
Det ser bra ut på börsen.
KVINNLIG STUDENT MÖRDAD
Hur går det med Wouton-projektet?
Hallå?
Allt är under kontroll. Jag ska fortsätta jobba.
Får jag låna den?
Såg du nåt intressant?
- Det är oroligt i Mellanöstern. - Jag läser inte nyheterna.
Visst...
Vad tror du om flickan i tidningen?
Det hände några kvarter härifrån. Det kan ha varit mannen du såg.
- Var det samma flicka? - Hon som blev mördad var blond.
- Vad otäckt! Finns det några vittnen? - Nej.
Om det var samme man jag såg, borde jag träda fram.
- Du kan be om att få vara anonym. - Annars kommer allt ut.
- Jag kan skicka ett anonymt brev. - De skulle strunta i det.
De skulle tro att det var från en knäppgök.
Varför ska mitt liv ruineras bara för att jag råkade se ut genom fönstret?
- Är jag hemsk? - Nej.
Vad ska du göra?
Polisen, tack.
- Jag säger att jag såg honom. - Det kan du inte göra!
Det är min lägenhet. Varför skulle inte jag ha sett det?
Jag bevittnade en misshandel i går. - Slappna av, jag lär bli en hjälte.
Men det är en lögn.
Jag bevittnade en misshandel på en kvinna i går.
Utanför min lägenhet. 12 East Mount Vermont Place.
Terry Lambert... Visst.
Det var det mest romantiska jag varit med om!
Du gjorde det för min skull. Minns du hur han såg ut?
- Han var lång och hade rött hår. - Bakåtkammat.
Vad hade han på sig?
Beige jacka, blåjeans och tennisskor.
- Tennisskor eller löparskor? - Tennisskor.
Jag ska älska med dig som aldrig förr!
Jag vet inte om vi hinner innan de kommer hit.
- Polisen är på väg. - Herregud!
Det här ska du få sota för! Ring mig... Nej, förresten.
Vi träffas på andra sidan monumentet om en timme.
Mr Lambert? Assistent Quirke och assistent Jessup.
- Får vi stiga på? - Så fort ni kom hit.
Trevlig lägenhet.
- Bor ni ensam? - Ja.
- Hur så? - Ingen orsak.
Assistent Jessup kommer att föra anteckningar.
Börja med att berätta vad ni såg.
Jag hade varit på firmafest. På Wentworth Construction.
- Arbetar ni för Collin Wentworth? - Ja. Vi hade fått ett stort kontrakt.
Jag kom hem tidigt. Jag gick och lade mig runt 22.00.
Klockan 02.15 vaknade jag.
Jag hörde ett kvävt skrik från parken.
Jag hoppade upp och gick fram till sovrumsfönstret.
Kan vi få titta på det?
- Var gardinerna öppna? - Ja.
- Vad såg ni? - De var där nere.
Han släpade henne mot gatan. Hon gjorde motstånd.
Sen tog han stryptag på henne.
När hon ropade på hjälp sprang han i väg.
Varför ringde ni inte till polisen?
Jag trodde inte att det var så viktigt förrän jag läste om mordet.
- Skulle det finnas nåt samband? - Det skedde ju i närheten.
- Har jag misstagit mig? - Vi tror att det finns ett samband.
- Cigarett? - Jag röker inte.
Har ni nåt emot att jag röker?
- Såg ni honom ordentligt? - Ja.
- Kan ni beskriva honom? - I 20-årsåldern, 180 cm lång.
- Några särdrag? - Han hade rött hår.
Bakåtkammat i en ankstjärt.
- Vad hade han på sig? - Beige jacka, jeans och tennisskor.
- Tennisskor eller löparskor? - Tennisskor.
Hade han kavaj eller vindtygsjacka?
- Vindtygsjacka. - Ni har öga för detaljer.
Han måste gömt sig bakom trädet. Flickan såg honom inte.
Känner ni henne? Flickan, alltså.
- Hon bor runt hörnet. - Nej.
Hon hade tur. Den andra flickan blev våldtagen och misshandlad till döds.
Han försökte antagligen släpa henne till sin bil.
Gick ni till sängs med detsamma när ni kom hem?
- Var ni ensam? - Sa jag inte det?
- Jag var ensam. - Det var därför han gick och la sig.
Jag ville bara försäkra mig.
- Vad för slags jacka hade han? - En vindtygsjacka.
- Har du varit och shoppat? - Jag visste inte vad jag skulle göra.
Vi får prata på vägen. Det är en sak jag vill se.
Ser du huset? Det var där hon bodde, flickan som blev mördad.
Kom, så ska jag visa dig.
Hon blev också överfallen när hon var på väg hem.
Det hände ju direkt efteråt. Hur kunde han planera det?
Hur kunde han veta var hon bodde?
Anta att han körde på den här gatan. Han är arg...
Ursäkta mig.
Han är frustrerad eftersom han misslyckats tidigare.
Han stannar vi stoppskylten.
Han ser en felparkerad bil utanför huset.
Han ser en flicka som ger sin älskare en sista godnattkyss.
Mördaren får ett infall och backar bilen.
Han ser husets sidoingång.
Han parkerar och går tillbaka till fots.
Han chansar på att flickan bor i huset-
-och att hon snart ska gå in.
Han springer upp för trappan och mixtrar med låset-
-så att det inte går att öppna.
Sen smiter han bort till sidoingången-
-där han iakttar och väntar.
Flickan kliver ur bilen, vinkar och går upp för trappan.
Hon försöker öppna dörren, men det går inte.
Hon försöker ropa på sin älskare, men han har redan åkt sin väg.
Så hon bestämmer sig för att gå till sidoingången.
- Hon kom aldrig fram. - Har polisen berättat allt det?
- Om flickan? - Det mesta.
Resten stod i tidningen.
Jag uppskattar verkligen att du hjälper mig.
- Det var bra att tala med polisen. - Hoppas att det var till nån hjälp.
- När får jag träffa dig igen? - Mycket snart.
- Vad har du i påsen? - Det är bara en flaska vitt vin.
- Har du råkat i svårigheter, gosse? - Vad menar du?
Polisen har sökt dig. Du ska ringa assistent Jessup.
Tack, Collin.
- Vad gäller det? - Jag bevittnade en misshandel.
- Det låter intressant. - Det var inget märkvärdigt.
Vilken kväll?
- Vilken kväll var det? - I torsdags kväll.
- Det var ju då vi hade fest. - Just det.
Nå?
Ska du inte ringa honom?
Jo... Jag ska ringa honom.
Nyfiken i... - Det är Terry Lambert, assistent Jessup.
Naturligtvis, klockan sju blir bra.
De vill gå igenom mitt vittnesmål. Du vet hur polisen är.
Jag trodde inte att du hade sånt civilkurage.
Nämen... Inte illa!
Jag visste inte att du tycker om franska viner.
Jag har fått smak för dem.
Ett ögonblick.
- Terry Lambert. Jag söker Jessup. - De är sena. Slå er ned så länge.
Vad är de sena med?
- Ska ni på vittneskonfrontationen? - Nej, jag...
Det måste vara ni.
- De sa att det fanns ett vittne. - Ja...
Ursäkta att ni fick vänta.
Ni har säkert mycket att prata om, men det får ni göra senare.
Ni ska titta på sex män. De kan inte se er.
Jag vill inte göra er besviken...
Ibland ser man mer än man tror.
- Mr Lambert såg honom ordentligt. - Gjorde ni det?
Den här vägen, mina herrar.
Hela vägen bort, tack.
Ta god tid på er. Titta på en i sänder mycket noggrant.
Vänd er till vänster, mina herrar.
Ni såg ju honom den natten. Ni gav oss en noggrann beskrivning.
Jag är inte säker.
Skulle ni känna igen mannen om ni såg honom?
Jag tror det.
Så är det... Du misstog dig.
En av dem har begått liknande brott, men jag hade uppenbarligen fel.
Vi får leta vidare.
Synd att ni inte kände igen honom.
Jag har sett er förut på Edgar's. Jag arbetar som servitris där.
Jag är dålig på ansikten.
Jag promenerade hem från jobbet. Det har jag slutat med.
Det är mycket jag inte kan göra förrän jag vet vem han är.
- Det är visst samma gärningsman. - Hon är död, men jag lever.
Jag borde skatta mig lycklig.
- Tror ni att de tar honom? - Jag hoppas det.
God natt.
Han berättar det inte ens för henne...
Där är han.
- Vad gör vi om det är han? - Jag vet inte.
Det måste finnas hundratals rödhåriga män i Baltimore...
Titta!
Titta efter noga.
Det är han, eller hur? Han passar in på beskrivningen.
- Håret, längden, den bleka hyn! - Jag är inte säker.
- Varför inte? Kan det vara han? - Det är möjligt.
Men det spelar ingen roll. Jag kan ändå inte träda fram.
- Om han är skyldig... - Det vet vi inte!
Enligt assistent Quirke var en av dem våldtäktsman.
Vi vet ju inte om det är han!
Jag vet att du är besviken, men jag kan inget göra.
Vet du vad? Nästa gång vill jag inte tillbringa hela dagen i bilen.
- Okej? - Okej.
- Nåt att dricka? - En öl.
- Fatöl? - Ja.
Tack.
- En till? - Nej tack.
Helvete!
Jag är hemskt ledsen! Låt mig få bjuda på ett glas.
Visst...
Han vill inte väcka dem.
Det kan du glömma.
Är det du, Chris?
Du ska vara hemma före klockan tolv!
Gå ner, med dig!
Var tyst!
- Vad har hänt? - En flicka har blivit mördad.
De hittade liket för en timme sen.
Nån aning om vem hon är?
- Vad tror du? - Intressant...
Där är Peters. - Det var på tiden.
Hade ni nåt till mig?
- Mr Lambert... - Peters, åklagarmyndigheten.
Ni har visst trasslat till det för er. Jag har några frågor.
Varför pekade ni inte ut Henderson i vittneskonfrontationen?
Jag var inte säker.
- Så ni följde efter honom? - Ja, jag ville förvissa mig.
Är ni säker på att han attackerade miss Connely?
- Varför kom ni inte hit direkt? - Jag vet inte...
- Kan vi få en husrannsakningsorder? - Med Lamberts vittnesmål...
...och Hendersons bakgrund är det inte omöjligt.
Flickan var på en bar. Nån kanske känner igen Henderson.
Hör av er snarast möjligt.
- Tack, ni har varit till stor hjälp. - Jag skulle ha hört av mig direkt.
De hade släppt Henderson även om ni hade identifierat honom.
- Överfallet i sig är ointressant... - Tack vare er kommer vi nånstans.
Om vi kan binda Henderson vid flickorna så är saken biff.
Plåga er inte i onödan.
Du gjorde det rätta. Jag önskar bara att du inte hade behövt göra det.
Sanningen kan hinna ikapp oss.
De är inte intresserade av mig eller misshandeln du bevittnade.
- Du sa inte att du var på baren. - Jag kunde inte göra det.
Jag hade inget skäl att följa efter honom.
De är inte intresserade av mig.
Vad som än händer lovar jag att inte berätta om dig.
Hur står det till, assistent Quirke?
Jag förstår.
Tack för att ni ringde. Lycka till.
- Vad ville han? - De fick husrannsakningsordern.
Ingen i baren kom ihåg Henderson.
- Men de fick husrannsakningsordern? - Ja, det räckte med mitt vittnesmål.
Vare sig de hittar bevis eller ej, så är de klara med mig.
Man hittade varken fingeravtryck, blodspår eller kläder.
Inget som kan binda Henderson vid kvinnorna.
Man hittade fibrer, men de kan inte bindas vid flickans tröja.
Vi hittade en näve tandpetare med mintsmak i handskfacket.
Mördaren stack in tandpetare i låsen för att förhindra att flickorna kom in.
- Det stod nåt om det i tidningen. - Men inte om tandpetarna.
- Vad händer nu? - Peters får förklara det.
Domare Holden är en tuff jävel!
- Har du informerat honom? - Delvis.
Vi kan omöjligt vinna det här målet. Vi har bara fibrer och tandpetare!
Det märket finns på flera restauranger i Baltimore.
Menar ni att han är oskyldig?
Han kan ha våldtagit flickorna och slagit ihjäl dem på flaket.
Han kan ha kastat sina handskar och alla kläder med blod på.
En biltvätt hade tagit hand om blodet på flaket...
Vi kan inte bevisa att han är skyldig-
-så vi får nöja oss med misshandel.
- Vi åtalar honom för misshandel. - Misshandel...?
Vi kan vinna det målet.
Vi har nämligen ett ögonvittne.
- Ni struntade ju i misshandeln. - Vi kan inte fälla honom för mord.
Vi lägger inte ner utredningen. Vi kanske har tur när han sitter inne.
- Tror ni att nån dödar honom? - Inte sån tur!
Henderson kanske snackar med nån som vill förhandla med oss.
Det viktiga är att han sitter inne.
- Hur känns det att bli huvudvittne? - Jag...
- Jag hade inte räknat med det. - Det är lugnt.
Ni behöver bara säga sanningen.
Det skulle ju inte hända! Nu måste du vittna under ed.
Varför tittade jag ut...!
Han måste stoppas.
Han åtalas ju bara för misshandel. Vilken soppa!
Jag lovar att skydda dig vad som än händer.
Du försöker bara göra dig märkvärdig.
- Tror du verkligen det? - Du vill spela hjälte.
Det är jag som har allt att förlora!
Sylvia!
- Jag tyckte väl att det var du. - Hur länge... Vad gör du?
Vad ser det ut som? Jag kan promenera en bit.
Jag ska ditåt.
Vad bra att de ska åtala honom! Kom du fram till att det var han?
Nåt i den stilen, ja...
- Hur är det med dig? - Bättre.
Förr sprang jag på kvällarna. Jag vill bara vittna.
- Är du nervös? - Lite grann.
Ditt vittnesmål är mycket viktigare.
Jag vill sätta dit honom, även om det innebär att jag måste vittna.
- Du måste känna likadant. - Ja.
Det betyder mycket för mig att nån vågar träda fram.
Jag gör inte så mycket.
Du berättar sanningen. Det är mer än de flesta skulle göra.
Vi ses i rätten.
Jag skäms så, Terry!
- Hatar du mig? - Nej.
Jag vill stå vid din sida, men jag är rädd.
- Förlåter du mig? - Kom, så går vi upp.
- Gärna! - Jag har inte...
Jag vill vara med när du vittnar.
Du kommer att tala för oss båda. Det kommer att vara mina ord.
Jag kommer att stå vid din sida.
- Uppge ert namn. - Terry Lambert.
Lägg vänster hand på Bibeln.
Svär ni att säga hela sanningen och intet förtiga, tillägga eller förändra?
Ja.
Det här går fort, mr Lambert.
- Vad gjorde ni kl 02.15 den 21 april? - Såg ut genom mitt sovrumsfönster.
Ni har utsikt över parken, inte sant? Vad såg ni?
- En man attackerade en kvinna. - De slogs, alltså?
Beskriv så noggrant som möjligt vad som hände.
Han försökte släpa henne...
- Protest! Slutledning. - Godkännes.
- Släpade han henne? - Ja, mot gatan.
Han vräkte omkull henne och tog stryptag på henne.
- Vad gjorde ni? - Jag försökte öppna fönstret.
Finns mannen som attackerade henne i rättssalen?
Kan ni peka ut honom?
För till protokollet att vittnet pekar ut den tilltalade.
- Är ni helt säker? - Ja.
Tack, mr Lambert.
Ett ögonblick, mr Lambert. Det finns två ombud i det här målet.
Jag vill gå igenom det en gång till.
Den 21 april var ni i er lägenhet, ni tittade ut genom fönstret-
- och såg en man attackera en kvinna.
- Hur dags var det? - Runt två.
- Vad gjorde ni innan det? - Innan?
- Tittade ni på TV eller läste ni? - Jag sov.
I er säng? Ni nickade inte till framför TV:n?
Jag låg i sängen.
- Hur dags gick ni till sängs? - Klockan elva.
- Ni hade varit på fest, inte sant? - Ja.
- Drack ni mycket? - Nej.
Jag hade arbetat hårt och var trött.
- Så ni gick hem för att sova ut? - Ja.
- Vad väckte er? - Jag hörde ett skrik.
- Ett skrik? - Nej, två.
- Vad gjorde ni då? - Gick fram till fönstret.
- Tände ni ljuset? - Nej.
- Tog ni nåt att dricka? - Nej, jag gick direkt till fönstret.
Och såg slagsmålet vid fontänen? Vad gjorde ni sen?
Jag fick inte upp fönstret. När kvinnan skrek försvann mannen.
- Försvann han med detsamma? - Hon skrek två gånger.
Därefter sprang mannen sin väg, tror jag.
Det gick ganska fort.
Hur fort? Ni såg dem kämpa, fönstret kärvade-
- kvinnan skrek och mannen försvann. Hur fort gick det?
Gick det på fem sekunder?
Det måste ha tagit längre tid för att allt skulle hända.
Ni såg den här mannen under ett kort ögonblick-
-och han var i rörelse under tiden?
Hur långt är det till fontänen från ert sovrumsfönster?
15 meter, kanske.
- Det är faktiskt 22 meter. - Jaså? Jag har aldrig mätt.
Det har vi gjort.
- Var det en klar natt? - Ja.
- Så sikten var god? - Ja, det finns belysning.
- Det finns tre gatlyktor, inte sant? - Ja, parken är väl upplyst.
- Tycker ni det? - Ja.
- Lika bra upplyst som rättssalen? - Nej.
- Är ni säker? - Självklart.
- Jag vill göra ett litet experiment. - Vad för slags experiment?
- Är det relevant? - Ja, det tar högst två minuter.
Låt gå, försvaret får två minuter på sig.
Då så... Innan vi börjar vill jag att ni tar ur kontaktlinserna.
- Ni bär väl kontaktlinser? - Ja.
Ta ur dem, då.
Det är inget konstigt med det. Mr Lambert bär hårda kontaktlinser.
De irriterar lätt ögonen.
Han tog säkerligen ur dem när han skulle sova.
- Inte sant? - Ja.
När han väcktes av ett skrik gick han direkt till fönstret.
Han kan ändå inte påstå att han satte in linserna?
- Det gjorde ni väl inte? - Nej.
Därför vill jag att ni tar ur dem.
Det är bäst att ni gör som ombudet säger.
Jag har ett fodral.
Avståndet mellan oss är 20 meter-
- två meter mindre än avståndet mellan ert fönster och fontänen.
- Dämpa belysningen. - Protest!
Om vi ska rekonstruera de vid tillfället rådande förhållandena-
-bör det skötas av experter.
Jag låter ombudet hållas.
Jag är faktiskt nyfiken på vad det här leder till.
Mr Lambert, jag håller ett föremål i min hand.
Kan ni tala om för rätten vad det är?
Det är... Ni håller i ett...
Nå, mr Lambert, vad är det?
Jag ser inte riktigt. Jag...
Nå, mr Lambert?
Ska jag ge er en ledtråd? Är det en keps?
Är det en damtoffla?
Det är möjligtvis inte en röd peruk? Ska vi prova med ljuset på?
- Nu då, mr Lambert? - Jag ser... att ni håller i nåt.
Men ni ser inte vad det är, inte ens med ljuset på.
Det är en röd bok, mr Lambert.
Jag förstår varför ni måste ha linser eller glasögon när ni kör bil.
- Ni är närsynt, eller hur? - Ja.
- Ni är extremt närsynt. - Jag vet inte det, jag.
En person som inte kan identifiera ett föremål i ett upplyst rum-
-är väl rimligtvis extremt närsynt?
Håller ni med om att det är osannolikt-
- att en extremt närsynt person kan identifiera nån-
- som de sett som hastigast i mörkret på 22 meters avstånd?
Varför sa ni inte att ni är närsynt?
Hans assistent kollade antagligen upp det!
Chris Henderson släpptes i dag.
Målet avskrevs p.g.a. bristande bevis.
Polisen har inga nya ledtrådar i "Soptunnemorden".
Ursäkta mig. Kan jag få tala med er? Jag är er granne.
Lustigt att man kan bo så nära varann, utan...
- Jag heter Cathy Hoffman. - Terry Lambert.
Ni får ursäkta min klädsel.
Jag hörde fotsteg i trappan, så jag kastade på mig den här.
Det känns olustigt. Jag gillar inte att gå bakom ryggen på folk.
- Tala med vem? - Polisen.
- Efter brottet, ja... - Jag talade med dem då också.
De ville veta om jag hade sett nåt.
- Men de var här i dag. - I dag?
De ville veta om jag hade sett er den natten.
Jag kom på att jag hade kikat ut när jag hörde fotsteg i trappan.
Jag var lite orolig.
Vad såg ni?
Jag såg er komma in. Det var senare när allt hade lugnat ner sig.
Jag tog en nypa luft. Såg ni när jag gick ut?
Polisen frågade det också. Jag såg bara när ni kom tillbaka.
- Det måste ha varit efter tre. - Så sent var det inte. Sak samma.
- Tack för att ni berättade det. - Ingen orsak.
Hörde du att de släppte honom?
Det är fruktansvärt.
- Vill du ha en öl? - Ja tack.
Så det är det berömda sovrumsfönstret?
Får jag ta en titt?
- Jag vet allt, Terry. - Vad då?
Du stod inte i fönstret. Det är hon som är vittnet.
Hon såg det, inte du.
- Jag är lika besviken som du... - Du tog hennes plats.
Ge dig, Terry! Jag såg henne i parken och i rätten.
Ynkligt!
Är hon gift? Hon måste ha en mäktig man.
Det enda som spelar nån roll är att han friades.
- Han kan inte åtalas igen. - Inte för misshandel, nej.
Med lite mer bevis kanske de kan fälla honom för mord.
De flickorna hade ingen som du som beskyddade dem.
- Vad tänker du göra? - Frågan är vad du tänker göra.
Och vad hon tänker göra.
Nu är det min tur att titta på.
Tack för ölen.
Terry!
Snuten har varit här.
- Ville de att jag skulle ringa? - De ville tala om dig, inte med dig.
De frågade hur länge du arbetat här.
De frågade även om festkvällen. Hur du mådde, varför du gick hem.
- De verkar misstänka dig för nåt. - Frågade de nåt annat?
De ville veta om du uppfört dig underligt den 26 och 27 april.
- Varför är de intresserade av det? - Vem vet...
Tack, Collin.
Polisen känner inte till dig. De har talat med mina grannar-
- de avlyssnar min telefon och skuggar mig.
Denise Connely såg oss ihop. Hon har listat ut allt.
Jag vet inte vad du talar om.
Du begick bara ett misstag. Polisen skulle inte avlyssna dig.
De talade med Collin på kontoret i morse.
- Varför det? - De frågade om mig!
- Misstänker de att du hade sällskap? - Jag vet inte.
De tror att jag mördade flickorna. Det är inte så långsökt.
- Jag försökte sätta dit nån annan. - Du är bara paranoid.
- Vad frågade de Collin? - Om den 26 april.
Det var då den andra flickan dog. De frågade även om festkvällen.
De ville veta varför jag gick hem.
- Tänk om Collin börjar nysta i det. - Det skulle delvis lösa våra problem.
Om Collin lägger ihop två och två, kan du gå till polisen.
Det är omöjligt, det vet du!
Jag tror att du överdriver.
Henderson, då? Om du hade vittnat, hade han inte blivit friad.
Jag är inte ens säker på att det är han.
- Han kanske mördar igen. - Nu är du orättvis!
- Det är polisens sak. - Denise Connely, då?
- Hon vet allt om oss. - Säg att jag behöver lite tid.
- Hon är väl medgörlig? - Kanske.
Det måste hon vara. Det var inte jag som drog i gång det här.
Jag måste gå nu.
Jag visste inte att du hade linser.
- Jättebra, om man vill förlora. - Tack, Denise.
Hej.
Jag måste prata med dig.
Ett ögonblick.
Tar du över ett tag, C.C.?
Jag har talat med henne.
Det verkar som om polisen misstänker mig!
De vet att du ljuger om nåt.
- Såg du nåt den kvällen? - Nej.
Hon ville inte vittna, så du tog hennes plats.
Antingen är du en obotlig romantiker eller en idiot.
- Vad säger hon, då? - Hon vill vänta.
Polisen kanske löser fallet. Tänk på hennes situation...
Hon vill inte avslöja sin lilla affär.
Denise...
- Vad tänker du göra? - Jag kan inte ändra det som skett.
Det var min idé. Sylvia ska inte behöva sota för det-
- såvida hon inte drar samma slutsatser som jag har gjort.
Som sagt - en obotlig romantiker.
- Vad vill hon göra åt Henderson? - Hon vet inte om det var han.
- Hur kan du vara så säker, då? - Det är en lång historia.
Jag behöver mer tid.
Snälla, Denise...
Jag är beredd att ge dig lite mer tid.
Du är den obotlige romantikern, hon vet precis vad hon gör.
Mr Lambert.
God morgon.
Har ni lust att följa med mig? Vi vill tala med er.
- Ska jag följa efter er? - Nej, jag kör er tillbaka.
Mr Lambert...
- Ni har inte varit helt uppriktig. - Jag är ledsen för linserna...
Det är vårt fel. Vi skulle ha frågat. Jag talar inte om det.
- Ni gick ut den kvällen. - Ni sa att ni låg och sov.
Att ni gick till sängs efteråt.
Ja, jag gick ut. Jag glömde att berätta det.
Det är sant.
- När gick ni ut? - Efteråt.
Jag ville ta en nypa luft. Jag var alldeles upptrissad.
- När kom ni tillbaka? - Efter några minuter.
Jag vet att ni talat med mina grannar och min chef-
-och att ni har skuggat mig.
Jag...
Ni tror väl inte att jag... Jag är väl inte misstänkt?
Berätta om baren.
- Vilken bar? - Den Stephanie Lugis var på!
Ingen kan påminna sig om att Chris Henderson var där.
Servitrisen minns däremot er. Hon spillde en drink på er.
Glömde ni det också?
Var fick ni tag i den bilden?
- Tänker ni gripa mig? - Nej, inte ännu.
Vi är lite försiktigare den här gången.
Jag bör inte säga nåt mer förrän jag talat med en advokat.
Det låter klokt.
- Det är Terry. - Du får inte ringa hit!
- Vi måste tala. Jag måste träffa dig. - Jag vill inte träffa dig mer.
- Polisen har förhört mig. - Det spelar ingen roll.
Jag vill inte prata med dig eller träffa dig.
- Lägg inte på! - Adjö.
Vem var det?
Terry...
Terry Lambert.
- Kan jag hjälpa er? - Jag söker mrs Wentworth.
- Hon är inte här. - Säg till henne.
Var är de? För helvete, var är de?
På balett... De har gått på balett.
Jag vet inte. Det är bäst att jag talar med honom.
- Vad gör du här? Folk kan se oss. - Det spelar ingen roll längre.
- Inte för dig, kanske, men för mig. - Allt kommer ändå att komma ut.
Jag kommer aldrig att berätta för polisen om oss, det vet du!
Rör mig inte!
Jag är misstänkt för mord! De kanske iakttar oss nu.
- Snart berättar jag allt för Collin. - Det är för sent.
- Vad menar du? - Jag har redan berättat allt.
Jag sa att jag låg med dig en gång. Han har förlåtit mig.
Jag har lovat att säga att jag var hemma på festkvällen.
Han vill inte bli indragen i den här soppan!
- Är allt väl? - Ja då.
Jag hade inget val.
Jag har sagt att du försöker få mig att ställa upp som ditt alibi.
Du får lösa dina problem på annat sätt.
Det finns inget annat sätt. Jag tänker gå till polisen.
Du gör det du måste göra och jag gör det jag måste göra.
Adjö.
- Det var den rödhårige, eller hur? - Släpp mig.
Du var säker på att det var Henderson, eller hur?
Ja, det var jag.
Naturligtvis, det är inget fel på mina ögon.
Akten är nästan slut. Det är bäst att ni väntar här.
Vad står på?
Håll fast honom!
Ta fast honom!
Han dödade min hustru!
I kväll mördades en dam från Baltimores societet.
Huruvida det finns nåt samband mellan mordet-
-och "Soptunnemorden" är oklart.
Terence Lambert, som arbetar för den döda kvinnans make...
Är inte det killen som...
Polisen söker honom för förhör.
Denise...
Denise!
Du glömde din jacka.
- Här har du. - God natt.
- Visst... - Tack, Peter.
- Vad vill du att jag ska göra? - Följ med mig till polisen.
- Du såg Sylvia i rättssalen. - Det var många där.
- Hon var det riktiga vittnet. - Vi kan inte bevisa det.
Alla som var på baletten tror att du mördade henne.
Jag ledde Henderson till henne. Jag insåg inte att han skuggade mig.
Han blev av med den enda som kunde fälla honom och fria mig.
Det ser ut som om jag försökte göra honom till syndabock.
Kom.
- Vill du ha en öl? - Ja.
Hur kommer det sig att du aldrig misstänkte mig?
Jag visste nåt polisen inte visste. Minns du första gången vi träffades?
Det var uppenbart att du aldrig hade sett mig förut.
Du var helt likgiltig, vilket gjorde dig trovärdig.
Du ville inte sätta på mig, än mindre döda mig.
Du var helt enkelt inte intresserad av mig.
Han kommer att göra det igen.
- Han kommer att döda nån flicka. - Och jag lär sitta i fängelse.
Jag undrar vad som utlöser det. Vi vet mer om det än nån annan.
Du såg när han valde ut collegeflickan.
Han måste ha iakttagit mig på baren.
- Är vi lika? - Nej.
Varför la han märke till henne?
Alla la märke till henne. Hon dansade.
Hon var sexig.
- Du dansade väl inte för honom? - Det var packat med folk.
- Hände det nåt speciellt? - Det var Peters födelsedag.
- Peter? - Bartendern.
Han ville att jag skulle följa med honom hem.
Vad hände, då?
Vi hade köpt en tårta till honom. Klockan tolv gick vi ut med den.
Peter önskade sig nåt och blåste ut ljusen.
Sen kysste jag honom. Ja, det gjorde jag...
Alla skrattade och hejade på, så jag kysste honom igen.
Sen kysste han mig. Det var en ordentlig kyss.
Folk blev som tokiga.
Men du minns inte Henderson?
Nej, men det gjorde de inte på den andra baren heller.
- En öl till? - Ja tack.
Två offer - båda var unga och söta. Han kunde iaktta dem på barerna.
- Dessutom utmärkte de sig. - Genom att göra nåt eggande.
- Normala killar blir upphetsade. - Han kanske blir mordlysten.
- Vad tänker du göra? - Gå till polisen.
- Känner du några advokater? - Ja, en kille från plugget.
- Jag vill inte gå dit ensam. - Du kan få sova på soffan.
Ring honom i morgon.
Älskade du henne? Sylvia?
Jag var snarare förälskad. Jag kände henne inte ens.
Jag var ett tidsfördriv för henne.
Jag kan tänka mig tråkigare saker.
Här har du.
- Är du vaken? - Vad är klockan?
Halv fem.
Följ med till mitt rum.
Jag vill det.
Jag tycker att du är attraktiv...
Men det är inte därför.
Sen den natten har jag inte kunnat...
...göra vissa saker.
I natt tror jag att jag kan det, om du vill.
Kom hit.
Jag har en säng.
- Vad är det för fel på soffan? - Inget...
Terry! Kom hit.
- Vad är det? - Vänta lite.
Det ser mycket ljusare ut i dag.
Jag vet.
I går sa vi att det är en tidsfråga innan Henderson slår till igen.
Det skulle lösa dina problem. Vi kan hjälpa honom på traven.
- Vad är det som utlöser det? - Nån som trycker på rätt knappar.
Det kan dröja länge.
Tänk om en flicka medvetet skulle trycka på rätt knappar.
- En flicka som är hans typ. - Glöm det!
- Varför det? - Det är farligt.
- Inte om du hjälper till. - Glöm det.
- Jag uppskattar erbjudandet. - Du gjorde samma sak för henne.
Jag är en obotlig romantiker eller en idiot - antagligen både och.
Om jag vill göra det, kan du inte hindra mig.
Du kommer att sitta häktad. Jag har mina egna skäl att sätta dit honom.
Han överföll mig.
Om du menade allvar... Han skulle inse att det var en fälla.
Inte om han inte kände igen mig. Tror du inte att jag är sexig nog?
Varför skulle han inte känna igen dig?
Jag är faktiskt kvinna, om du inte har upptäckt det.
Hur ser jag ut?
Assistent Quirke, det är Lambert. Det har ni fått om bakfoten.
Jag vill överlämna mig till polisen, men bara till er och assistent Jessup.
Jag vill att ni gör en sak för mig. Nej, inte nu - i kväll.
En dag gör ingen skillnad.
Se till att jag kan nå er på det här numret efter klockan tio.
Vad sa han?
- Vad har du gjort med ögonbrynen? - Färgat dem. Det är lösögonfransar.
- Vad tycker du? - Visst...
Varför måste han arbeta sent i kväll?
- Tänk om han åker hem efter jobbet. - Då ringer jag Quirke.
Ligg inte för nära och håll utkik efter mig.
Gå nu... Skynda dig!
Om vi kommer ifrån varandra, så stannar du.
- Då hinner han... - Det spelar ingen roll.
Okej!
- Inte ett av stans flottare ställen... - Vi går igenom det en gång till.
- Om han går i fällan... - Då ringer jag Quirke.
Jag åker hem... Om Henderson försöker med nåt är Quirke där.
- Har du tårgasen? - Ja.
- En öl och ett shot. - Blir snaps bra?
Är assistent Quirke där? Jag ville bara försäkra mig om att han är där.
- Vad är det? - Från Jay.
Vad rart.
- Spelar du? - Ibland.
- Spelar vi om en drink? - Jag bjuder på drinkarna.
Leon, två öl och ett shot.
Låga.
Snygg stöt.
Mjuka stötar är hemligheten i det här spelet.
Mjuka stötar är hemligheten i mer än bara det här spelet.
Koncentration är också viktigt.
Bra försök.
- Vad gör du här? - Jag ringer Quirke nu.
- Tänk om han inte följer efter mig. - Han vet var du bor.
Din plånbok - han såg din adress. Han gjorde likadant förra gången.
Det var så han kunde förstöra låset. Jag väntar utanför din lägenhet.
Helvete!
Sov du över där?
Jag måste ringa ett viktigt samtal. Är det okej om jag...
- Du får vänta på din tur, din tönt! - Ursäkta mig, det är viktigt.
Jag kan inte vänta längre!
- Jag betalar dig! - Dunsta!
Det är nån jävla dåre.
Åttan i hörnet.
- Jag måste kila. - Jag vill vinna tillbaka min drink.
Vi spelade inte om drinkar.
- Du tänker väl inte gå hem ensam? - Tack för drinken. Släpp min arm.
Vad händer annars?
Annars hamnar de i hörnet tillsammans med åttan.
- Jag vet inte vad det är med dig... - Vill du ha telefonen? Var så god.
Denise!
Nu räcker det!
- Är du döv? Får jag se era leg. - Jag använde bara telefonen.
- Jag försökte ringa assistent Quirke. - Knip igen! Fram med leggen.
Ställ er mot telefonkiosken! Sära på benen!
- Det är en nödsituation! - Tyst!
Sära på benen! Lugnt och fint...
Hallå? Hör ni mig? Kan nån höra mig.
Det här är en polisfrekvens. Avbryt sändning.
- Jag vill tala med assistent Quirke. - Det här är en polisfrekvens.
Jag vet det, din subba! Jag har precis stulit en polisbil.
Stanna bilen och gå till en telefonkiosk om ni vill ringa.
- Kan nån annan höra mig? - Nej.
Det här är Terry Lambert. Jag är på väg till Denise Connelys lägenhet.
- Vad är det för adress? - 7345 Monument Street.
Quirke vet var det ligger.
Hjälp!
Hjälp mig!
Du...?
- Denise! - Det är ingen fara.
Hjälp honom!
Skjut inte!
Vi hade tagit honom ändå, förr eller senare.
Vad satte du i tändningen? En tändsticka?
Ett gem.
- Vad händer nu? - Din vän har begått mened.
Han lär få 10-12 år.
Jag skojade bara! Skaffa dig en bra advokat.
Du verkar vara en förnuftig flicka. Var glad att du klarade livhanken.
Det gäller er båda.